STALAG 17
Ne znam što vi mislite, ali mene uvijek ražeste,
ti ratni filmovi.
Svi ti filmovi o junačnim marincima, o podmorničarima i ljudima žabama,
i gerilcima na Filipinima.
Zanima me zašto nitko nikad nije snimio film o...
...ratnim zarobljenicima.
Zovem se Clarence Harvey Cook. Zovu me Cookie.
Srušili su me 1943. Iznad Magdeburga, u Njemačkoj.
Zato ponekad mucam, naročito kad sam uzbuđen.
Proveo sam dvije i pol godine u Stalagu 17.
Stalag je njemačka riječ za zarobljenički logor.
Broj 17 je bio negdje na Dunavu.
Bilo nas je tamo oko 40 tisuća ratnih zarobljenika,
ubrojite li Ruse, Poljake i Čehe.
U našem dijelu logora, bilo nas je oko 630.
Sve sami američki zrakoplovci.
Radio operateri, strojničari, i inženjeri-svi narednici po činu.
Dakle, kad stavite na okup 630 narednika,
možete si zamisliti rezultat!
Rezultat je: Pravi vatromet!
Uzmite na primjer priču o špijunu u našoj baraci.
Bilo je to nekih tjedan dana uoči Božića 1944.
Dvojica naših momaka, točnije, Manfredi i Jonson,
upravo su se spremali zbrisati iz logora.
Živino, Živino! Ustaj!
Zove te Betty Grable!
- Evo vam civilne odjeće. - OK, Hoffy.
Zapamtite, zakopajte uniforme prije no što izađete iz šume.
Kompas ti je u gornjem pucetu jakne.
Upita li vas tko za isprave, vi ste francuski radnici.
Tu vam je zemljopisna karta, švapski novac, švicarski franci.
- Hajde, ponovite sve još jednom. - Prošli smo to već stotinjak puta.
Još jednom.
Idemo zapadno, ne izlazimo iz šume dok ne stignemo do Dunava.
Slijedimo tok Dunava do Linza.
U Linzu se ukrcamo na teglenicu i vozimo do Ulma.
Prestani, Joey. Joey, vrati se na spavanje!
- I onda? Stigli ste u Ulm. - U Ulmu se primirimo do večeri.
Uzmemo vlak do Friedrichshafena.
Tamo ukrademo čamac na vesla, nabavimo ribičku opremu,
i otisnemo se na jug, preko jezera, dok ne stignemo do švicarske obale.
Kad stignete u Švicarsku zajodlajte, tako da mi znamo da ste stigli. Lako.
- Ne miješaj se u ovo. - Imam samo jedno pitanje.
Jeste li izračunali kolike su vam šanse?
Spremni!
Imate deset minuta da prođete kroz tunel.
Izaći ćete van kad Švabe budu mijenjali stražu.
Blondie?
- OK - Crta.
- Pokažite im, dečki. - Oprez!
- Nedostajat ćete nam, šmokljani. - Auf Wiedersehen.
Trebali bi uskoro proći ispod bodljikave žice.
Vani je sve u redu.
Nadam se da će stići do Dunava prije zore.
Imaju dobre šanse. Ovo je najduža noć u godini.
- Kladim da će stići do Friedrichshafena. - Kladim se da će stići do Švicarske.
- Kladim se da neće ni izaći iz šume. - Ti se šališ?
Ne šalim. Kladim se u dvije kutije cigareta da neće ni izaći iz šume.
Dosta, Seftone. Natrag u krpe.
On bi se kladio i da će mu vlastitu majku pregaziti kamion!
- Želi li se tko okladiti? - Seftone, prestani!
Čekaj. Želim se kladiti na dečke. U deset cigareta.
- Ja u pet. - Osam.
- Ja u deset. - Tri.
- Ja u jednu. - Ja u sve.
Kako god želiš. Cookie...
Još cigareta.
- Hajde, momci. - Ja u osam.
Ja u četiri.
- U dvije. - U četiri.
- I ja u četiri. - Ja u osam.
- Ja u tri. - Kladim se u dvije.
- Ja u polovicu. - Bez opušaka.
Bez opušaka, bez opušaka!
Je li ovo dovoljno ili želiš još?
Dovoljno. Hajde, momci. Hoće li se još netko kladiti?
Krenimo.
Prokleti Švabe!
- Što je od njih ostalo, Hoffy? - Ne pitaj me.
Price je bio zadužen za osiguranje.
- OK, Osiguranje, što se dogodilo? - Kad bih barem znao.
Sve smo isplanirali do najmanjeg detalja.
Možda su Švabe cijelo vrijeme znali za tunel!
- Začepi! - Možda su čekali na njih.
- Da, možda. - Smiri se, Seftone, smiri se!
Čuli smo pucnje. Tko kaže da nisu pobjegli?
Želi li netko udvostručiti ulog?
Svako jutro, točno u šest sati Švabe imaju Appel, a to ti je prozivka.
Svaka baraka ima vlastitu budilicu.
Naša je feldwebel Schulz. Johann Sebastian Schulz.
Čuo sam da su Švabe nekoć imali skladatelja,
koji se zvao Johann Sebastian.
Ali jedno je sigurno, Schulz nije bio nikakav skladatelj.
Bio je Schweinehund. Pravi pravcati Schweinehund.
Prestani!
Morate izaći na prozivku! Dobro vam jutro.
OK, narode, ustajte i napolje!
OK, pokrenite se pospanci. Prestanite sa zezancijom i ustanite.
Hej, Schulz.
Jeste li to sinoć imali vježbu strijeljanja?
Oh, strašno! Budalasti momci. Tako dobri momci.
Bolje da o tome ne pričam. Samo mi pozli.
Prozivka, svi napolje.
Ubili ste ih? Obojicu?
- Tako krasni dečki. Zlo mi je i pomisliti. - Ne napreži se!
I ti. Spremi taj piccolo.
Ostavi ga, Schulz. Bolestan je. Znaš, on je krank.
Ponekad mislim da se pretvara da je lud.
Kako bi tebi bilo da si vidio posvud prosute utrobe svojih drugova?
Hajde, Joey. Ne boj se.
Molim vas, gospodo.
Ne želiš valjda ostati u krevetu kad je vani tako divan dan?
- Schulz? - Da?
Sprechen Sie Deutsch?
Onda, Crken Sie!
Uvijek mit šala. Prozivka.
Probudi se, Živino. Hajde, Živino, probudi se.
Dobro jutro, Živino. Što bi za doručak?
Kajganu s kobasičicama? Slaninu i jaja na oko?
- Prepečenac! Vafel! - Prestani, Harry. Upozoravam te.
Kavu! Mlijeko, ili, možda, malo kakaa!
Zašto to radiš svako jutro?
Hamburgere s lukom, kolač od jagoda...
- Ubit ću te, Harry, Bog mi je svjedok. - Hajd'mo, vrijeme je za prozivku.
Hitler nas očekuje.
Dakle, ovdje imamo dva prazna kreveta.
A da iz pristojnosti pustiš madrace da se malo ohlade?
Nemamo mjesta. Svakodnevno stižu novi zarobljenici.
A sad, gospodo, molim vas, izađite van!
Ne želite me valjda ponovo uvaliti u nevolju s Herr kommandantom?
- Napolje! - Hej, Schulz.
Ako već nekog dovodite ovamo, što ne bi doveli Ruskinje?
Ruske ratne zarobljenice?
Neke od njih nisu uopće loše.
Samo nam dovedite nekoliko njih s prekrasnim Glockenspielima.
Crken Sie!
OK, momci, postrojite se.
Vrijeme nije baš naročito, zar ne?
A tako sam se nadao da ćemo vam moći pružiti bijeli Božić,
onakav Božić kakvog znate.
Nisu li to riječi što ih je napisao onaj pametnjaković,
koji je ukrao ime naše prijestolnice,
onaj... kako mu ono biješe ime? Berlin.
Pogledajte to blato.
Nadam se da ćete i u proljeće biti s nama. Posadit ćemo ovdje travu.
Možda i sunovrate.
Izgleda da nam jutros nedostaju dvojica.
Čudim vam se, gospodo.
Ja pokušavam biti vaš prijatelj, a vi mi stvarate neugodnosti.
Ovo bi mi moglo prouzročiti neprilike u Glavnom Stožeru.
Mogli bi me izvesti pred sud, nakon godina besprijekorne službe.
A vi ne biste željeli da mi se to dogodi, zar ne?
Na sreću, ova dvojica...
Kao što sam rekao, na sreću, ova dvojica nisu daleko dospjela.
Bili su dovoljno pametni da nam se vrate, pa je moja vojnička čast neukaljana.
Nitko nikad nije uspio napustiti Stalag 17.
Barem ne živ.
- Narednik Hoffman iz barake 4. - Da, naredniče Hoffman?
Kao načelnik barake,
prosvjedujem što su tijela ostavljena da leže u blatu.
- Želite li još nešto? - Da!
Prema odredbama Ženevske konvencije,
poginulim zarobljenicima valja osigurati pristojan ukop.
Naravno. Svjestan sam odredbi Ženevske konvencije.
Priredit ćemo im pogreb kakav zaslužuju.
Ili biste možda htjeli da dovučemo topove sa Istočne fronte
i ispratimo ih topovskim salvama?
Želio bih vas, gospodo, po poslijednji put upozoriti na sljedeće.
Nađemo li bilo kojeg zarobljenika van baraka nakon što se ugasi svjetlo,
ustrijelit ćemo ga na licu mjesta.
I još nešto. Željezna peć u baraci 4,
koja skriva vrata tajnog prolaza, bit će odstranjena.
A kako se oni koji u toj baraci borave ne bi smrzli,
zagrijat će se zatrpavajući tajni prolaz. Jasno?
Dakle, u redu, gospodo. Ponovo smo u prijateljskim odnosima.
Budući da se približava Božić, pripremio sam vam nešto posebno.
Sve ćemo vas dezinficirati u čast praznika.
Svaka će baraka dobiti malu jelku. To će vam se svidjeti.
Tko je to učinio?
Šaljivac ima točno pet sekundi da istupi.
Onda ćete svi ostati stajati ovdje, pa makar i cijeli dan i noć.
To je već bolje.
Aha! 600 šaljivaca!
Neće biti božićnih jelki,
ali će biti dezinfekcije i to s ledenom vodom iz šmrkova.
Voljno!
Odstranit ćemo željeznu peć.
Onu koja prikriva ulaz u podzemni tunel...
Živino, ti nacisti stvarno nisu košer.
Možeš to ponoviti.
Ovi nacisti nisu koš...
Rekao sam da možeš ponoviti! A ne da možeš ponavljati!
Privatno vlasništvo.
Kako to da su Švabe znale za peć, Osiguranje?
I za tajni prolaz?
Zašto ovdje ne možeš ni prdnuti, a da oni to ne saznaju?
Ako vam se ne sviđa kako ja obavljam svoj posao...
Svi smo zbog toga uznemireni.
Samo bih želio znati kako to da su Švabe tako pametni.
Možda koriste radar. Možda imaju ovdje negdje skriven mikrofon.
Oh, da, u Joeyevoj okarini.
Možda nisu Švabe pametni, već smo mi glupi.
Možda im netko iz naše barake dojavljuje. Netko od nas!
- Ma nemoj. - Ma moj!
Netko od nas je prljavi, smrdljivi cinkaroš!
Je li to smislio Einstein ili si se sam tome domislio?
Hej, novi komadi su stigli u ruski dio.
Novi komadi.
Novi komadi u ruskom dijelu!
Dušice! A da otvorimo treću liniju bojišnice!
Hej, komadi, što kažete na malo boršča, samo vi i ja?
Hej, Rusonjice, Rusonjice! Pogledaj ti te bubličke!
Hej, pogledaj me! Tvoj sam!
Pogledaj ti tu plavušu. Građena je kao Kremlj.
Hej, drugarice! Evo me!
Harry Shapiro, povolški lađar iz barake 4.
Otkači, plavuša je moja!
Hej, Olga, Volga! Čekaj me!
- Pusti me! - Pucat će u tebe!
- Pucat će u tebe, Živino. - Nije me briga. Pusti me!
Klopa! Klopa!
Klopa, Živino, klopa!
Nije mi do jela. Želim otići tamo prijeko i razgovarati s njima.
Ne želiš valjda razgovarati s komadima koji nose čizme.
Mogu nositi i galoše, što se mene tiče!
- Ti želiš Betty Grable. - Pusti me!
Obećao sam ti da ću ti poslije rata srediti spoj s Betty Grable.
Kako ćeš mi ti to srediti spoj s Betty Grable?
Otići ćemo u Kaliforniju.
Moj rođak radi za plinaru u Los Angelesu.
Tako ćemo se dokopati njene adrese i potom otići do njene kuće.
Kad ona otvori vrata, ja ću reći:
"Čestitam, gđice Grable,
proglašeni ste djevojkom s kojom bi mi najradije proveli vrijeme iza žice,
i ja sam došao uručiti vam nagradu."
- A što će biti nagrada? - Pa što misliš? Ti ćeš biti nagrada!
Ja? A što ako me ne bude htjela?
Ako te ne bude htjela, tad neće dobiti ništa.
Ponovo me zafrkavaš.
Hajdmo, Živino. Klopa! Propustit ćemo klopu!
Klopa!
Da li je ovo za piće ili za brijanje?
- Za piće. - Za brijanje.
- Želi li još netko krumpirovu juhu? - Ne!
- Sigurno? - Da!
Klopa, klopa, gdje je moja klopa?
Zar moraš prati rublje u mom doručku?!
Nemaš sreće!
'Em ti života!
- Ugrij to, Cookie. Gladan sam k'o vuk. - Ugrijao sam.
Polako, Živino! Polako!
- Otkud je ovo stiglo? - Snijela koka, glupane.
Koka?
Koke legu te stvari. Zar se ne sjećaš, Živino?
Hej, pa to je prekrasno.
Zar ćeš sve to sam pojesti?
Žutanjak i bjelanjak.
- Možemo li pomirisati? - Da, samo nemojte sliniti.
- Nećeš pojesti ljusku? - Izvolite, poslužite se.
Hvala. Što ćemo s njom?
Zasadit ćemo je, Živino, i do Božića će nam izrasti koka.
Da sam na tvom mjestu, jeo bih to jaje negdje drugdje.
Recimo, ispod barake.
Danas mi se kava čini prilično tanka.
Reci, trgovče nad trgovcima, što si dao Švabama za to jaje?
45 cigareta. Cijene su skočile.
Cigarete koje si sinoć pokupio od nas?
Što će meni cigarete? Ja pušim samo cigare.
Divan dečko. Švabe su sinoć upucale Manfredija i Jonsona,
a on danas s njima trguje.
Budući da će Švabe odnijeti peć, ovo mi je, možda, posljednji topli obrok,
pa da li bih ga mogao pojesti u miru?
Nije li šteta?! Sutra će morati piti sirovo jaje!
Ne mora se on brinuti. Naći će već nešto da trampi za pravi plinski štednjak.
Možda i za hladnjak.
U čemu je problem, dečki? Ovdje svi trguju.
Možda ja samo trgujem malo uspješnije. Zar sam zato kolaboracionist?
Malo uspješnije. Rado bih se dočepao plijena koji držiš u ormariću.
Stvarno?
Ovdje mi je prvog tjedna netko ukrao paket Crvenog križa,
pokrivač i lijevu cipelu.
Otad sam se opametio. Nije ovo dobrotvorna udruga.
Svako se brine za sebe. Prvenstveno za sebe.
Smradu jedan, Seftone!
Prekini!
Pogledajte što ste učinili. Uznemirili ste mi želudac.
Evo, Joey.
- Još vas nešto muči, momci? - Da, još samo sitnica.
Zašto si bio tako siguran da Manfredi i Jonson neće ni izaći iz šume?
Nisam bio potpuno siguran. Samo sam odvagao šanse.
Na što ciljaš?
Oni leže mrtvi u blatu i ja bih želio znati zašto se to dogodilo.
Zato što si im ti rekao da je sigurno, a ti im dao zeleno svjetlo za bijeg.
Zato!
Što to vi želite dokazati? Tajna vrata! Kopanje tajnih tunela!
- Slušaj, Seftone... - Ne, poslušaj ti mene!
Koje su nam šanse da se izvučemo odavde?
Recimo da se dočepaš Švicarske. Ili čak Amerike. I potom što?
Rasporedili bi te na Pacifik. Gdje bi te ponovo srušili.
No, ovaj put bi završio u japanskom zarobljeničkom logoru.
Ako bi imao sreće.
Ja nisam stručnjak za bijeg.
Cigaru, Cookie.
A vi budite junačine, koje kao jelku okite odlikovanjima.
Ja se ne mičem odavde.
I učinit ću si život ovdje što ugodnijim.
Podrazumijeva li to trgovinu s neprijateljem za malo hrane ili mekši madrac,
to mi se čini potpuno prihvatljivim.
Ništarijo! Jednog dana će se rat završiti.
I što misliš što ćemo tad učiniti švaboljupcima poput tebe?
Dosta toga!
Voljno!
Smirite se tamo dolje. Voljno! Da čujete vijesti.
Voljno! Današnje logoraške vijesti.
Otac Murray priopćuje da će se, zbog ovdašnjih propisa,
polnoćka održati u 7 sati ujutro.
Takodjer poručuje, citiram:
"I da ste se, pospanci, nacrtali na službi
i ne želim nikakve isprike." Kraj citata.
- Voljno! - Voljno!
Sljedeće.
U ponedjeljak poslijepodne održat će se utrka brodova u kloaci.
Obratite se Rudolphu iz barake 7, želite li prijaviti svoju jahtu.
- U redu, voljno! - Voljno!
Sljedeće.
Jack Cushingham i Larry Blake, Frank de Notta i Mike Cohen
sastat će se u završnici prvenstva u beli.
To je namješteno.
- U redu, voljno! - Voljno!
Sljedeće.
U utorak poslijepodne, u dva sata,
svi Teksašani sastat će se iza sjevernog zahoda.
- U redu! Voljno! - Voljno!
Slijedeće. Upozorenje od komandanta.
Tko god bude uhvaćen da baca kamenje na njemačke zrakoplove u niskom letu,
bit će strpan u ćuzu. U redu. Voljno!
- Pazite li vrata? - Da, pazimo na vrata.
Steve, daj im radio.
Možete ga zadržati na dva dana.
Trebao je ovdje ostati jedan tjedan.
Budite sretni što ste ga uopće dobili.
Momci se plaše da će ga Švabe naći. Ova baraka je ukleta.
Pazit ćemo na njega.
Daj antenu. Da vidimo možemo li uhvatiti BBC.
Daj antenu, daj antenu, daj antenu.
Ja imam loptu, ja imam loptu...
Primaš li kakav signal?
I previše njih. Pokušavam dekodirati.
Ako ne možete uhvatiti BBC, što ne pokušate "Po vašim željama"?
Da li ti dosađujemo, Seftone?
Prestanite! Tišina!
Pet Panzer divizija i devet pješačkih divizija,
von Rundstedtove vojske krenulo je u široki proboj.
Švabe su se probile!
Drugo krilo njemačkog napada nalazi se 14 milja od Malmedya,
gdje su kolone tenkova presjekle put prema Bastogne.
Wunderbar! Zar on nije wunderbar!
...je prošla kroz Luxembourg.
Savezničke zračne snage nisu poletjele zbog slabe vidljivosti.
Istodobno, dvije Pattonove tenkovske jedinice
okrenule su se put Bastogne i pokušavaju...
- Hajde! Hajde! - Statika!
Statika je prava riječ. Radio je statičan, Patton je statičan i mi smo statični!
Rat će potrajati malo duže nego što si ti mislio Duke.
Polako, polako.
Pazite! Pazite!
No, gospodo, jesam li vas u nečemu prekinuo?
Oh, da, Schulz, upravo smo dijelili oružje.
Oružje? Vi se šalite. Uvijek spremni na masnu šalu.
Masnu šalu? Gdje li je samo naučio engleski? U tvornici keksa?
Vi mislite da ja nemam pojma.
Bio sam ja u Americi. Hrvao sam se tamo.
Hrvao sam se u Milwaukeeju, St. Louisu, Cincinnatiju, i ponovo ću.
Kako stvari idu, stići ću tamo prije vas.
Ako poživiš toliko.
Pogledajte. To sam ja, u Cincinnatiju.
Tko je taj drugi hrvač, s brkovima?
To je moja žena.
Hej, pogledaj ti to meso. Nije li veličanstvena?
Vrati mi to. Ne smijete se uzbuđivati.
Schulz. Imam prijedlog za tebe. Recimo da nam pomogneš pobjeći.
Mi ćemo ti organizirati meč u Madison Square Gardenu.
Za naslov svjetskog hrvačkog prvaka u teškoj kategoriji.
U jednom kutu, Schulz, "Bavarska Zvijer"
protiv "Grbavca iz Stalaga 17"!
Crken Sie!
A sad, gospodo, izađimo napolje na malu tjelovježbu.
Uzet ćemo lopate i zatrpati tunel koji ste iskopali.
Schulz, zašto ne bismo tunel jednostavno začepili,
ugurali Herr komandanta na jedan kraj, a tebe na drugi?
Nije do mene. To je naredba. Ja sam ovdje vaš najbolji prijatelj.
Prestani srati, Schulz. Znamo što se ovdje događa!
Ti znaš sve što se ovdje događa. Tko ti dojavljuje?
Dojavljuje? Ne razumijem.
Gubiš vrijeme, Duke. Hajd'mo. Svršimo već s time.
Samo trenutak. Schulz kaže da je on naš najbolji prijatelj ovdje.
Možda bi nam mogao nešto došapnuti.
Hajde, gukni. Odakle ti informacije?
O Manfrediju i Jonsonu? O peći i tajnom prolazu?
Koji je to od nas?
- Koji je to od vas što? - Doušnik?
Zar hoćete reći da bi Amerikanac cinkao Amerikanca?
Otprilike. Ne tako "otprilike", upitaš li mene.
Govoriš gluposti.
Ne pomaže. Što si ne olakšaš savijest?
Reci im da sam to ja, jer sam ja zapravo Hitlerov nezakoniti sin,
i kad Njemačka dobije rat,
vi ćete me promaknuti u gauleitera Zinzinnatija!
Vi, Amerikanci! Vi ste najluđi narod na svijetu.
Zato vas volim.
Želio bih da vas sve mogu pozvati svojoj kući na pravi njemački Božić.
Vojniče, vojniče!
Ti jadnici, Manfredi i Jonson.
Uspjeli su napustiti Stalag 17,
ali ne baš onako kako su se nadali.
Netko u našoj baraci dojavljuje Švabama... ali tko?
Živina, Harry? Lli Hoffy, Price, Blondie ili Joey, ili Duke?
Sigurno ne ja. Možda Sefton.
Narednik J.J. Sefton.
Vrijeme je da vam kažem nešto više o tom Seftonu.
Da sam pisac, poslao bih njegov opis u "Reader's Digest"
za rubriku "Najnezaboravnije osobe koje ste sreli u životu".
Bio je premazan svim mastima, stalno je nešto kuhao, nešto žicao.
Uzmite, na primjer, konjičke utrke.
Svake subote i nedjelje organizirao je konjičke utrke.
Bio je isključivi vlasnik i direktor Konjičkog kluba Stalag 17.
Bio je predsjedavajući, glavni hendikeper,
starter, sudac, uzgajač i vlastiti kladioničar.
Sve to istovremeno, osim što sam ja bio konjušar za pet cigareta dnevno.
Na Equipoise. Deset na pobjedu.
- Hajde, hajde. - Deset na Schnickelfritza.
- Equipoise. - Schnickelfritz.
Hajde, momci. Konji su na startnoj poziciji.
- Equipoise? - Equipoise.
Deset na Equipoise.
Pet na Sea Biscuit. Platit ću ti čim stigne paket Crvenog križa.
- Nema na kredit. - Smiluj se, Seftone!
Žalim, ali to je protivno propisima konjičkog udruženja.
Želi li se još netko kladiti? Spreman, Cookie?
- Spreman! - Pusti ih!
I eto, krenuli su i trče u Stalagu 17!
Naprijed, Equipoise! Naprijed, ljepotane!
Equipose! Što sam ti rekao?
Ne budi plašljiv ko miš! Tatica će ti kupiti sira!
Idemo!
- Ovuda, ovuda! - Ispravi se, psino!
To nije konj! To je derviš!
Molim te, molim te, za taticu! Za taticu.
Pobjednik je broj pet, Schnickelfritz.
Rekao sam ti Schnickelfritz! Natjerao si me da se kladim na Equipoise!
Mjerio sam mu vrijeme jutros. Trčao je kao san.
Mjerio mu vrijeme! A da ja tebi uzmem mjeru?!
Jedna od njegovih operacija bila je pecara.
Držao je bar u našoj baraci, prodavao čašicu rakije za dvije cigarete.
Dečki su rakiju zvali Bacač Vatre, no, sve u svemu, nije bila tako loša.
Pravili smo je od starih kora krumpira,
kojima bi ponekad dodali pokoji konopčić s paketa Crvenog križa,
radi arome.
To nije fer, Harry. Kažem ti, to nije fer. Moja Betty!
Nije li prekrasna? Udala se za šefa orkestra!
Pa što? Postoje i druge žene.
Ne za mene.
Betty!
- Betty! - Zaboravi Betty, Živino.
Ugovorit ću ti spoj s nekom od Ruskinja.
Ugovorit ćeš mi spoj?
Naravno, provest ću te u ruski dio.
Kako? Pinky Miller iz barake 8 pokušao je tamo ući,
i ustrijelili su ga u nogu.
Valja se poslužiti trikom, Živino. A ja sam se dosjetio malom triku.
Stvarno?
Pametan. Ponekad sam tako pametan da me to plaši.
Krenimo put Kremlja.
- Nikad me neće zaboraviti. - Krenimo, Živino.
Što to danas služite, dušičnu kiselinu?
Ja samo radim ovdje. Obrati se upravi.
Gosp. Upravitelju! Što to pokušavate?
Balzamirati nas žive?
Što si očekivao? Osam godina star viski?
Sve što vam mi možemo jamčiti je da nećete oslijepiti.
Oslijepiti? Harry!
Harry, Harry... Oslijepio sam, Harry.
Gdje si? Ne vidim te. Oslijepio sam, Harry.
- Oslijepio sam! - Oslijepio?
Ima li granice tvojoj gluposti, Živino?
No, naravno, vrhunac cijele operacije, istinski El Dorado,
bio je kad je Sefton postavio promatračnicu.
Dokopao se nekoliko snažnih švapskih leća i lupe,
i sve mu je to sklopio Ronnie Bigelow iz barake 2
za pola kile kave.
Kad je vidljivost bila dobra mogli smo vidjeti švicarske Alpe.
No koga su uopće zanimale švicarske Alpe?
Promatračnica je bila koji kilometar od ruske barake za dezinfekciju,
ali mi kao da smo bili u njoj.
Jedan pogled kroz dalekozor stajao je cigaretu ili pola čokolade.
Nismo mogli vidjeti Bog zna što zbog sve te pare,
ali nakon 2 godine u logoru,
čak i pomisao na to što je iza pare, dovoljna je da si napuniš baterije.
Hajd'mo, 20 sekundi po klijentu.
Hej, Seftone, zašto je zastao promet?
Dok mi stignemo na red, one će biti stare babe.
Smirite doživljaj, momci.
Priredit ćemo drugu predstavu kad stigne sljedeći kontingent.
Hej, Seftone! Što je to? Skidaj taj dalekozor odande!
- Tko kaže? - Ja.
Skini ga ti, ali upozoravam te, izbit će neredi.
Svaki put kad im stignu paketi pronađes načina da ih opljačkaš.
Doznaju li Švabe, sve će nas strpati u ćuzu.
Švabe za ovo već znaju. Ja bih se brinuo za radio.
Možda oni znaju i za tvoju pecaru i za konjičke utrke.
Zašto ste u tako prijateljskim odnosima?
Pitaj Osiguranje.
Reci mu. Pratiš me non-stop svaki dan.
- Jesi li nešto otkrio? - Zasad ne.
- Otkud ti te privilegije? - Dajem čuvarima 10% zarade.
- I još možda nešto pride! - Što to?
- Kakvu informaciju. - Prestani s tim.
Koliko ćemo još morati trpjeti ovog seronju?
Neće biti nikakvih osvetničkih pohoda sve dok sam ja načelnik barake.
Pogledaj ih! Luđaci!
Neće uspjeti. Švabe će ih ustrijeliti!
Harry i Živina se pokušavaju ušuljati u ruski dio!
Prošli su liniju šesnaesterca!
- Pravi bekovski potez! - Gledaj ih samo kako napreduju!
Ti idioti će se dofarbati ravno u vlastiti grob!
Zdravo, Bubličke. Kako ste mi?
Hej, Kremlju! Hej, Olga, Volga, pričekaj me.
Hej, Živino, prozor.
Tako se život u Stalagu 17 vratio ponovo u normalu.
Bilo je to nekoliko dana uoči Božića.
Naizgled, sve se činilo mirno.
No, svi smo, duboko u sebi, znali da sjedimo na buretu baruta,
i da će naš doušnik, ma tko on bio,
uskoro ponovo krenuti u akciju.
Voljno!
U redu, voljno! Pošta!
- U redu, voljno! - Hej, čovječe!
Ima li što za Stanisalausa Kuzawu?
Herr kommandant je poslao svim barakama mali božićni poklon.
Primjerak "Mein Kampfa".
- U redu, voljno. - Voljno!
Ili kako reče Oberst von Scherbach: "Sad kad se bliži čas njemačke pobjede,
američki zarobljenici trebaju biti indoktrinirani
učenjima Fuehrera." Kraj citata.
Mojim vlastitim riječima... Kraj citata!
Bacio si krivom.
Daj dečku lutku da se igra.
- Martin. - Ovdje.
- Shapiro. - Aha...
- Price. - Da...
- Trzcinski. - Tu!
- McKay - Tu!
Shapiro, Shapiro, Manfredi...
- Shapiro, Musgrove. - Hej!
- McKay. - Tu!
- Peterson. - Da...
- Plews. - Ovdje.
- Pirelli. - Hej!
- Coleman. - Tu!
- Shapiro. - Ništa za Stanislausa Kuzawu?
Shapiro, Shapiro.
- Agnew. - Ovdje.
Zašto si ti tako omiljen?
Nevjerojatno. Kod kuće se okolo šeće 50 milijuna frajera,
a komadi jedino žele Zlatoustog Shapira.
- Plews. - Ovdje.
- Bauer. - Ovdje.
- McKay. - Tu!
- Agnew. - Ovdje.
- Evo, Kuzawa. - Da?
- Daj to Joeyu, molim te. - Je li to sva pošta?
Voljno, voljno!
Imam nešto od Oca Murraya. Jedna za svaku baraku.
On želi da se okanite psovanja za vrijeme blagdana.
- Kako je uspio nabaviti jelke? - Molio se za njih, pretpostavljam.
Izrasle mu iz madraca. Krenimo, Steve.
Hej! Što ćemo za ukrase?
Za njih ćeš se morati osobno pomoliti.
"...i tako Joey, nadamo se da ćeš završiti pravni fakultet...
...kad se vratiš kući."
Pravni fakultet?
Hej, ne želiš valjda biti smrdljivi odvjetnik,
sa smrdljivom aktovkom, u smrdljivom uredu. Je li, Joey?
"I piši nam, sine. Tvoja nam pisma toliko znače.
"Volimo te svi, tata."
To je od tvog tate, Joey. Evo, uzmi.
Sljedeći put kad budemo pisali tvojima, znaš li što ćemo napisati?
Napisat ćeš da ne želiš biti odvjetnik,
već da želiš biti, recimo, glazbenik.
Svirati flautu. Zar ne, Joey?
Pročitala sam u časopisu sjajan članak o njemačkim zarobljeničkim logorima.
Mama puno čita.
Bile su tu slike teniskih terena, i u članku je pisalo da ih u zimu
zalede tako da se vi dečki možete po njima klizati.
Pišu li što o našem lovu na prepelice u Bečkoj šumi?
Na neki način, drago mi je što nisi doma, u Americi,
jer ovdje je sve racionirano, na primjer plin i meso.
Da ti srce pukne.
Što im ne pošaljemo naše pakete s hranom?
- Što kažu svi ti komadi? - A što komadi obično kažu?
- Daj mi da pročitam jedno. - Škodilo bi ti, Živino.
Hej, pa ovo je napisano strojem! To je od banke!
Pa što i ako je od banke? Ipak je pismo.
Eto, žele treću ratu za automobil.
Žele i četvrtu, i petu, i šestu i sedmu...
...dakle, žele automobil.
Zlatousti Shapiro. Tko bi rekao?
- Ja vjerujem. - Što vjeruješ?
Moja žena. Kaže: "Dušo, nećeš vjerovati,
ali našla sam preslatku bebu na našem pragu,
i odlučila sam je zadržati.
Nećeš vjerovati, ali beba ima pljunute moje oči i nos."
Zašto stalno ponavlja da ja neću vjerovati? Ja joj vjerujem.
Vjerujem.
Tu smo, gospodo. Ne trudite se obrisati cipele.
OK, bando! Upoznajte nove goste.
Ovo je poručnik Dunbar, a ovo narednik Bagradian.
Poručnik?
Prestanite s tim, momci. Istinski mi je drago.
- Kako je? - Što se događa vani?
Što ima novo u Americi?
Nose se kraće suknje, ako te to zanima.
Poručnik će s nama ostati tjedan dana dok ga Švabe ne presele...
...u časnički logor u Šleskoj. Svi putevi iz Frankfurta su odsječeni.
Netko je digao u zrak vlak s municijom.
Zna se tko je taj netko.
Poručnik je to učinio, uprkos 50 njemačkih čuvara uokolo.
Drago mi je što ste ovdje.
Došli ste na vrijeme za našu božićnu predstavu.
Više mi sliči paradi besprizornih.
On je glumac. Trebate ga vidjeti kako imitira. Može imitirati svakoga.
- Hajde ponovo Lionela Barrymorea. - Hajde Alana Ladda.
- Hajde Carya Granta. - Hej, hajde Grable!
Znaš, Scarlet, lud sa za tobom. Oduvijek sam bio lud.
Ljubio sam te za doručak, za ručak i za večeru.
- I što doznam? Da voliš jesti vani. - Ne Clark Gablea, već Betty Grable!
Dosta. Srušili su ih prije dva dana.
Otad su na nogama. Price će vam pokazati gdje ćete spavati.
Skuhaj im malo čaja.
Imali smo nekoliko neplaniranih odsustava.
Gore ili dolje, poručniče?
Nije važno. Važno mi je da se naspavam.
- Poručnik Dunbar? - Da?
James Schuyler Dunbar iz Bostona?
Da. Da li se poznajemo?
On je također iz Bostona. Ali teško da ga poznajete,
osim ako vam kuća nije bila opljačkana!
Možda me i poznaje. Bili smo zajedno u časničkoj školi, sjećaš se?
Samo što su se mene uspjeli riješiti. Drago mi je što si ti uspio.
Pretpostavljam da tvoje bogatstvo nije s tim imalo nikave veze.
- Njegova majka ima 20 milijuna dolara. - 25.
Imaju ljetnikovac u Nantucketu s terenom za polo.
- Stavi mu baldahin iznad kreveta. - Prestani, Seftone.
Reci, kako to da dosad nisi već postao pukovnik?
Okani se, osim ako ne želiš da te skratim za glavu!
Čaj je poslužen na verandi.
Živino, gdje su ubrusi?
Molim te sjedni, draga. Kakav dražesan raspored stola.
Mora da su ga prekopirali iz "Vašeg doma".
Živino, koliko ti puta moram ponavaljati?
Čaj se toči s lijeva.
Hvala, James.
Nemoj im povlađivati. Oni su naši klaunovi.
- Srušili su vas iznad Frankfurta? - Da, na Schweinfurt misiji.
- Protuzračna ili borbeni? - Borbeni.
- Koliko ste ih izgubili? - Oko polovice.
Poletjeli ste iz Engleske?
Da, iz Waddingtona. 92. bombaška eskadrila.
Kako si uspio dići u zrak vlak, ispred nosa 50 čuvara?
Pretpostavljam da sam imao sreće.
Ne dajte se zavarati. Ni Cagney ne bi to bio bolje učinio.
Evo što se dogodilo.
Čekamo mi u skladištu u Frankfurtu, kužiš?
Kad ti tamo stigne vlak s municijom,
najduža kompozicija vlaka koju si vidio u životu, kužiš?
Pretjeruje, priča priče. Bilo je vrlo jednostavno.
Otišao sam u zahod i sklopio malu bombu sa satnim mehanizmom,
razbio prozor i kad je vlak napuštao stanicu
ubacio sam bombu u otvorenu prikolicu.
Pretpostavljam da je u njoj bilo slame na podu.
Aha... I tri minute kasnije samo čuješ... bum!
Kužiš? Prasnuše svi prozori u Frankufurtu.
Kužiš? Veličanstveno.
Čekaj! Nije ti to sve. Kužiš?
- Ja ne bih pričao o takvim stvarima! - Nisu ni skužili.
Mogli bi. Zato bih ja, na vašem mjestu, držao jezik za zubima.
Nismo li ovdje svi Amerikanci?
Švabe dobijaju informacije.
Naročito iz ove barake.
- Kako to? - I mi bismo to rado znali.
- Ostao je samo još jedan par. - Nabavit ćemo još.
Gdje se ovdje čovjek može otuširati toplom vodom?
Toplom vodom? Čuješ li ti njega?
Nema tople vode. Peremo se u zahodima.
- U zahodima! - Što si očekivao, razmaženko?
Časnički klub sa saunom i masažom?
Dopustio sam ti da zbiješ nekoliko šala na moj račun,
ali sad je dosta.
Smeta li ti što sam bogat, počni revoluciju, ali pusti me na miru.
Znaš što? Ovdje novac ne pomaže. Ovdje si sam, na svome.
Nema ti tu mamice da te spasi. Trebaš se iskazati kao plivač.
Dobar sam ja plivač. Imamo tri bazena i vlastito jezero.
Sad mi je sve jasno. Žalim, dečki, ali čeka me taksi.
Prestani s tim cirkusom, Harry. Što vam je, momci?
Spremite se! Stiže!
...i Čehoslovačka i Poljska, kaputt!
...žene s muzičkim instrumentima, zabranjeno!
I štrudla od jabuka s Liederkranzom...
...uzdravlje, sve je uzdravlje, kaputt i zabranjeno.
Gospodo! Pozor!
Heil, Hitler!
Crken Sie!
Tišina! Mi se indoktriniramo. Svi indoktrinirani?
Svi dobri mali nacisti?
Svi dobri mali Adolfi.
Pozdravimo stoga Feldwebela Schulza.
- Okret! - Sieg Heil!
Sieg Heil! Sieg Heil!
Jedan Fuhrer je dovoljan...
Molim vas, gospodo, skinite te brkove.
Zar želite da me Gestapo uhiti?
Zažalili biste da dobijete novog feldwebela bez smisla za humor.
OK, bando. Skinite brkove. No, dakle, što je, Schulz?
Gospodo, sutra ujutro čovjek iz Geneve će pregledati logor,
kako bi ustanovio štujemo li odredbe međunarodne konvencije.
Siguran sam da će ocijeniti da s vama dobro postupamo.
Ne smijete okolo trčati u donjem rublju.
I skinite dolje to rublje.
Herr kommandant želi da sve barake budu čiste da se blista.
Da, i stjenicama ćemo zavezati ružičaste mašnice.
Herr kommandant također želi da svatko dobije nov, čist pokrivač.
To nam je poznato. Dobili smo ih i prošle godine.
Čim je Ženevac otišao, otišli su i pokrivači.
Herr kommandant mi je također rekao da pokupim radio.
Koji radio, Schulz?
Onaj koji skrivate, ili toga, možda, niste svjesni?
Radio koji vas šepavi prijatelj krijumčari kroz cijeli logor.
Ne znam o čemu pričaš.
- Predajte mi radio. - Nemamo mi nikakav radio.
U redu, gospodo, onda ću ga sam pronaći.
No, da vidimo. Gdje bi mogao biti?
Možda, pod poručnikovim madracem? Ne, ne pod poručnikovim madracem.
Hladno. Možda je ovdje toplije.
Možda u piccolu, možda... Ne, ne, nije u piccolu.
Toplo? Toplije?
Vruće?
- Što je ovo? Voda? - To je mišolovka.
- A ovo? - Štitnici za uši moje bake.
Pogledajte ih samo, poručniče. Klaun do klauna.
Kako mislite da ćete dobiti rat mit vojska klaunova?
Nadamo se da ćete vi crknuti od smijeha.
Da.
A sad svi napolje! Ustajte svi iz kreveta.
- Napustite baraku. Idemo. - Hej, i ti. Van. Hajde!
Požurite, momci.
Ta svinja Schulz je cijelo vrijeme znao gdje je radio.
Naš se doušnik istinski bacio u ofenzivu.
Želim razgovarati sa Seftonom. Je li tko od vas vidio Seftona?
- Cookie, jesi li vidio Seftona? - Ne, nisam.
Uđite!
Hoffy, žao mi je zbog mišolovke,
ali vijesti s bojišta su ionako prilično depresivne.
Zaplijenit ću i antenu. Američka tehnologija.
- No, dakle, Cookie. Gdje je Sefton? - Ne znam.
- Da li je kod Herr kommandanta? - Ne znam.
Što su mu Švabe dali u zamjenu za radio?
Ne znam.
Što ne bismo zavirili u njegov ormarić?
Ti mala ništarijo! Daj nam ključeve!
- Nemam ključeve. - OK, onda ću ja nabaviti ključ.
- OK, Hoffy? - OK.
Pričekajte trenutak. Nemojte. Sefton će poludjeti.
- Tako mi svega! - Prava robna kuća.
Taj malac je bogatiji i od moje majke.
Začepi!
Za miloga Boga. Što će mu ovo?
A da upitate mene? Hajde, pitajte me.
Zato jer znam nešto o gosp. Seftonu. Ovaj puta me nije preveslao.
Sami se uvjerite. Zastat će vam dah.
Ruskinje!
Odmakni se!
Pogledaj krajnji prozor, tu ti je šlag na torti.
Miči se, Hoffy, i mi bismo rado bacili pogled.
- Kako je samo dospio tamo? - Lako.
Prošao kroz vrata, pored čuvara, poput švapskog feldmaršala.
Sad nam je jasno što je dobio zauzvrat za radio.
Pravi dinamit!
Prokleta škrtica! Misli samo na sebe!
Dakle, ja sam osvetnik? I što će sad učiniti naši časnici u baraci?
Ne brini se, Duke. Mi ćemo se za to pobrinuti.
Bolje vam je da to učinite što brže, prije no što nas sve proda u bescijenje.
Bok. Jesam li zakasnio na klopu?
Što je, dečki? Vide mi se gaće?
Rekao bih da se vide. Prolio si po njima malo boršča.
- Boršča? - Jesi li si se dobro proveo?
Aha, netko se navirivao. Da, sjajno sam se proveo.
Ti komadi stvarno znaju kako se treba zabavljati.
Upoznao sam mnoge žene u životu,
ali ništa se ne može usporediti sa usopćenom Kozakinjom.
Ima tamo nekoliko pravih plavuša, istinskih žderačica muškaraca.
Što je ovo?
- Što se dogodilo, Cookie? Tko je to...? - Mi smo.
Bolje da ništa ne nedostaje. Ovo je privatno vlasništvo.
I radio je bio privatno vlasništvo. Bili su to i Manfredi i Jonson.
- Kakve veze ima radio? - Da, kakve veze ima radio?
Prestanite okolišati!
Mi znamo da je on doušnik i znamo što je dobio zauzvrat.
- Stoga krenimo. - S čime?
Što je ovo? Kadija tuži, kadija sudi?
Gdje vam je konopac pa da obavite posao, kako treba, do kraja?
- Rastu mi zazubice! - Sretni ste ko dječica!
Predugo ste ovdje. Zbrojili ste dva i dva i dobili četiri.
Međutim dva i dva nisu četiri.
- Koliko su onda, Sefton? - Okomili ste se na krivu osobu.
Kažem vam, Švabe ne uobičavaju u jednu baraku postaviti dva doušnika.
Što god meni učinili, morat ćete to ponoviti kad pronađete pravog krivca.
Pažnja! Herr kommandant!
Dobra večer, narednici!
Malo ćaskanje uz kavu?
Sumorno je ovdje, zar ne?
- Gdje je načelnik barake? - Tu sam, gospodine.
Ovdje je jedan poručnik. Poručnik... James Dunbar?
Da, gospodine.
Ja sam poručnik Dunbar.
Koji je vaš broj?
- 105-353. - Točno.
Poručnice Dunbar, došao sam ispričati vam se zbog smještaja.
Pod normalnim okolnostima, ne smještamo časnike s običnim vojnicima.
Preživjet ću.
Na prometnicama van Frankufta vlada popriličan prometni kaos.
U Berlinu su jako ljuti.
A još će ljući biti oni na Istočnoj fronti koji očekuju taj vlak s municijom.
Slažete li se, poručniče?
Ne znam o čemu vi to govorite.
Što mi se ne bi pridružili u mojim odajama? Zapalio sam lijepu vatricu.
- U redu sam i ne bih vam želio smetati. - Nećete mi smetati.
Bit ću vam zahvalan na društvu. Znate, ja patim od nesanice.
Jeste li ikad pokušali uzeti 40 tableta za spavanje odjednom?
Mi imamo izvjesna prava, pukovniče! Zašto odvodite tog čovjeka?
Zavjese bi ovdje puno značile.
Ali ih nećete dobiti.
Kako je samo saznao za vlak s municijom?
Mora da ste blebetali o tome cijelim putem od Frankfurta do ovamo.
- Ne, nismo. - Uzgred spomenuli? Dobro promisli.
Ne moram. Nismo zucnuli sve dok nismo stigli ovamo.
Zašto gledate u mene?
Ugasite svjetla. Ugasite svjetla.
Pretpostavljam da će neka budala reći da sam ga ja otkucao.
A da učinite to jedan po jedan?
Mnogi ne vjeruju u Djeda Mraza.
Ja sam oduvijek vjerovao i dalje ću.
Neko vrijeme, mislio sam da je njemački Luftwaffe srušio Djeda Mraza,
jelene, saonice, sve. Ali, nije, gospodine.
Na Badnjak, pojavio se čovjek iz Geneve s poklonima za nas.
Dobili smo kave, malo šećera, suhih šljiva i četkice za zube,
i, od svih stvari na kugli zemaljskoj, ping-pong loptice.
Mora da je bilo došIo do neke zabune,
jer smo se odjednom našli u posjedu 2 tisuće ping-pong loptica.
Isprva nam se to činilo glupošću, ali te su nam loptice dobro došle.
Itekako dobro došle!
Hej, Schulz!
Što je? Moraš ustati iz kreveta.
Čovjek iz Geneve dolazi u inspekciju...
Bože moj, kako ti to izgledaš! Jesi li se tukao?
Želiš li Frau Schulz pokloniiti svilene čarape za Božić?
Trebao bi do liječnika. Možda bih... svilene čarape?
Uzmi ih.
Wunderbar! Možda su isuviše wunderbar za moju ženu, ali...
u selu ima jedna učiteljica klavira...
I 200 cigareta za sebe?
200 cigarata! Što želiš od mene?
- Tko je on? - Tko je što?
Tko je onaj s kim radiš? Kako to izvodite?
- Ne želim ih. - Dat ću ti 400.
Ne! Ne! Ne!
Slušaj, Schulz, bolje ti je da gukneš, jer ću ja ionako saznati tko je to.
Neću mirovati dok ne otkrijem. Pa neka me i ubiju! Stoga gukni!
Što da guknem? Ja ne znam ništa.
Koliko cigareta hoćeš? Tisuću!?
Uzmi!
Kad čovjek iz Geneve stigne u baraku,
ne želim da mu se žalite.
Herr kommandant mi je naredio da prijavim svakog tko se žali.
Dunbara razapinju na križ, a on ne prestaje trgovati.
Zar ti ono sinoć nije bilo dosta? Želiš li možda još?
Neki momci se nikad ne opamete.
- Evo ti malo leda s krova. - Briši, ti mala ništarijo.
Reci smeću što mu se sprema.
Sazvao sam jutros sastanak svih načelnika baraka.
Nadam sam se da ću te uspjeti prebaciti u neku drugu baraku.
Ali, ni drugima nisi drag.
Dakle, ne možete me se riješiti?
Možda bi ga ruski komadi primili kod sebe.
Sumnjam da bi s takvom facom.
Seftone, sinoć si imao sreće.
Još jedan krivi potez i probudit ćeš se prerezana grkljana!
Čujes li, Seftone?
Da, još uvijek čujem na jedno uho. A sad poslušajte vi mene.
U ovoj baraci su dvojica koja znaju da to nisam ja.
Ja i onaj koji je to učinio. Koji bi mogao biti bilo tko od vas.
Ti, Hoffy, ili Duke, ili Price, Živina, ili Blondie, ili čak Joey.
I bolje neka se pripazi taj koji mi je ovo natovario na vrat.
Jer bude li ovdje uopće kakvih prerezanih grkljana...
Pozor svi! Čovjek iz Geneve!
Gospodo, ne obazirite se na mene.
Ovo je tipična baraka. U njoj je smješteno 75 osoba.
Svaki od njih ima svoj vlastiti krevet, naravno.
Naravno. Bilo bi malo nezgodno da trojica spavaju u istom krevetu.
Pokrivači su, kao što možete vidjeti, vrlo topli. 50 posto vune.
I mirišu na naftalin.
Kada ste ih podijelili? Jutros?
Kako se grijete ovdje? Nema peći!
Prikrivali su s njom ulaz u tajni tunel, pa smo je odstranili na izvjesno vrijeme.
Koliko dugo je to: Izvjesno vrijeme? Nadam se ne do lipnja.
Ovo je tipični obrok kojeg zatvorenici dobivaju.
- Što je danas za jelo? - Juha od graha mit buncek.
- Želite li kušati? - Radije ne, hvala.
Gdje je buncek? Unutra je trebao biti buncek!
Kad ga nađeš, poslat ćemo ga u Genevu.
Imate li kakvih pritužbi? Molim vas, govorite slobodno!
Ne trebate se bojati. Ženevksa konvencija postoji,
da bi se zaštitila prava ratnih zarobljenika, kako Amerikanaca, tako Nijemaca.
- Imaš li ti što za reći? - Meni se ovdje sviđa.
- A ti? - U redu je, pod okolnostima.
Što je bilo s tobom? Jesu li te pretukli?
Zašto ne odgovaraš? Što se učinili ovom čovjeku?
Nisu oni ništa učinili.
- Tko te je pretukao? - Nitko me nije pretukao.
Igrali smo belu. To je opasna igra.
Oprostite, gospodine. Budući da želite da nešto kažemo.
Sinoć su iz ove barake odveli jednog čovjeka.
Kad biste mogli izvidjeti što je s njim, ako ga u međuvremenu nisu strijeljali.
- Zašto je uhićen? - Zbog sabotaže. Digao je vlak u zrak.
Zar se to prvo ne treba dokazati?
Ne kaže li Ženevska konvencija da se ne može samo tako nekoga strijeljati?
Nisam to učinio! Nisam to učinio!
Naravno da jesi. 26 vagona punih municije odletilo je u zrak dok si rekao keks.
S.S. se vrti u krug.
Gestapo hapsi krive ljude.
A von Scherbach je upecao ribicu. Zabavno, zar ne?
Ponovo ste nepristojni.
Samo želim spavati.
9:30. General von Pfeffinger je već u uredu, za svojim stolom.
Hoćemo li nazvati Berlin i priopćiti mu dobru vijest?
Nisam to učinio.
Nadam se da znate cijeniti, ovaj trenutak, poručnice.
Ja sam konjički časnik. Svi von Scherbachovi bili su konjički časnici.
Dobro znate što se dogodilo s konjicom.
Samo mi dajte pet minuta da se ispružim na tom kauču, molim vas.
Mlađe su rasporedili u Panzer divizije.
Starije su poslali u intendantske jedinice,
ili u centre za regrutaciju, ili su postali upravitelji zatvora, poput mene.
Dadilja smrdljivim zarobljenicima.
U Berlinu su zaboravili da pukovnik von Scherbach uopće postoji...
...ali sad će me se sjetiti.
Dvojica esesovaca će stići sutra i sprovesti te do Berlina.
Ispitivat će te u Glavnom Stožeru.
Kad te budu pitali kako si uhićen,
siguran sam da nećeš zaboraviti spomenuti da sam ja za to zaslužan.
Samo želim spavati. Nisam sklopio oka tri dana.
Zapamtit ćeš ime. Scherbach, von Scherbach.
Dakle, Herr Inspektor, kako vam se sviđa logor?
Prenapučen, ali, kako bi se to reklo, "gemutlich", zar ne?
Želim razgovarati o poručniku Dunbaru.
- Je li ovo poručnik Dunbar? - Da, to je on.
Za što ga točno teretite?
Što god to bilo, nije u vašoj nadležnosti.
Ovaj čovjek više nije ratni zarobljenik. On je saboter.
On je ratni zarobljenik sve dok ne dokažete da je saboter.
Nisam to učinio. Ja sam bio na stanici u Frankfurtu.
Vlak je bio udaljen pet kilometara kad je eksplodirao.
Ubacili ste u njega bombu sa satnim mehanizmom.
Otkud mi bomba sa satnim mehanizmom?
Pretražili su me kad su me zarobili.
Poznajući vaše metode pretresa, čini mi se to nije bilo moguće.
Ja znam da je to on učinio. I za mene je to dovoljno.
Za mene nije! Prema odredbama Ženevske konvencije ovaj čovjek...
Postoji li odredba konvencije koja ti dopušta da se naspavaš?
- Što ste željeli reći? - Samo ovo.
Nakon što se okončaju neprijateljstva,
bit će ustanovljeno povjerenstvo za ratne zločine.
Osude li ovog čovjeka bez pravog dokaza,
za to ćete vi biti osobno odgovorni, Oberst von Scherbach.
- Zanimljivo. - Zar ne?
Dobro. Ako inzistirate na detaljima,
imam načina pronaći istinu toj prokletoj bombi.
Doviđenja, gospodine. Oprostite što sam vas ovako dočekao.
Ne morate se ispričavati. Ne volim čizme.
Vjerujem. Vjerujem.
Okitimo božićno drvce našim pločicama za identifikaciju.
Što to radiš? Ne misliš valjda da su jestive?
Pravimo dimnu bombu da nas Patton može pronaći.
20 jedinica celuloze, jedna jedinica fosfora. Gledaj!
Bit će u stanju primjetiti dimni signal i s udaljenosti od šest kilometara.
Ali Patton je udaljen 600 kilometara.
- Treba biti pripravan. - OK, izviđaču.
Pogledajte što imamo!
- Gramofon! - Glazba!
Stavite ga ovdje, momci.
Dogovorili smo se s barakom 1.
- Gdje je ta pecara? - Ovdje, momci.
Ponesimo tu pecaru.
Hajde, trampili smo je za gramofon. Imaš li kakvih primjedbi, Sefton?
Uzmite je.
Hej, Price. Ima li vijesti o Dunbaru?
Još uvijek je u komandantovom uredu, i to je sve što znam. Ne brinite.
Ovaj dečko je predobar za mene.
Da vidimo koliko je dobar. Isti ulog?
Naravno. Hajde.
Nije loše.
- Gdje si ti naučio tako bacati? - Naučila me farmerova kći.
Nešto sam te htio pitati u vezi osiguranja.
Pitaj.
Teškom mukom skrivamo stvari od Švaba,
poput stvari za bijeg. Stalno tražimo nove načine.
- Izgleda da ste vi pronašli novi. - Ja?
Mislio sam na poručnika. On je na sebi sakrio bombu, zar ne?
Uspio ju je sakriti dok su ga pretraživali, zar ne?
- Gdje ju je sakrio? - U džepu.
- Stari trik sa cigaretom i šibicama. - Kakav je to trik?
Uzmeš kutiju šibica, upališ cigaretu i skriješ je u kutiju.
Cigareti je potrebno oko tri minute da izgori.
I tad zapali šibice u kutiji. Jednostavno.
Prava bomba sa satnim mehanizmom.
Pravo "u sridu".
Ne zaboravi vadičep.
- Uzmi i cigaru. - Hvala.
Ovo je dar za tebe, Joey. Uzmi. Uzmi.
Božić je, Joey.
"Sretan Božić, Joey, želi ti Banda."
- Otvori. - Ja ću ti otvoriti.
Hajde, Joey, sviraj.
Zračna uzbuna! Zračna uzbuna! Svi van iz barake!
Pa ne valjda na Badnjak!
Za vaše dobro, izađite napolje.
- I ugasite te svijećice. - Hajd'mo u rovove.
- Kladim se da je lažna uzbuna. - Pentagon će čuti za ovo.
- Izlazi. - Ja nisam stvoren za rat.
Napolje. Svi u rovove. Brzo.
Hej, što je s tobom?
- Zar želiš poginuti? - Ne naročito.
Hej, vas dvojica. Napolje!
Morate li vas dvojica uvijek biti zadnji?
Ma nemoj? Pokušaj ti skočiti prvi u te rovove.
Potom svi skoče na tebe.
Kako misliš da sam zaradio herniju?
Hajde, idemo.
I konačno je Božić stigao u Stalag 17.
Božić je više sličio na 4. srpnja,
sudimo li po vatrometu koji je počeo u isto vrijeme,
i izazvao totalnu frku u logoru.
Počelo je nevino, proslavom u barakama.
Hajde, Živino, zaplešimo.
Ostavi me na miru.
Ne plači za komadom koji ni ne zna da postojiš.
Prekini s time!
U životu svakog čovjeka postoje trenuci kad on želi biti sam.
Stoga odlazi.
U redu, tko želi zaplesati s djevom bajnom?
Ti, ljepotane?
Izgledaš kao Cary Grant. Želiš li plesati sa mnom?
Rado bih, djevo, ali već me je jedna druga djevojka zamolila za ples.
Doviđenja, dragi. 'Đenja.
Je li ostalo što cigara, Cookie?
Hajde, Cookie, daj mi cigaru.
Što je?
Zar si i ti prešao na njihovu stranu? Misliš da sam to ja?
Ne znam više što da mislim.
Znam kako se osjećaš.
Teško je to podnijeti: Da Amerikanac cinkari druge Amerikance.
Ali, tko zna, Cookie, možda taj cinkaroš uopće nije Amerikanac.
Možda je to Nijemac kojeg su Švabe ubacili među nas.
Znaju to činiti.
Ubace svog agenta, posebno obučenog specijalca.
Po zarobljeničkom logoru kola mnoštvo informacija.
Ne samo o planovima za bijeg, već i informacije o našim jedinicama,
gdje smo bili stacionirani, kako radi naš radar.
- Moglo bi biti to, zar ne? - U ovoj baraci?
Zašto ne? Jedan od momaka. Dijeli s nama ležaj, jede istu hranu.
Možda je jedan od onih koji su me prebili. Onaj koji je najjače udarao.
- Tko je to bio? - Nije u tome stvar, Cookie.
Stvar je što s njime učiniti.
Otkriješ li ga, Švabe će ga preseliti nekamo drugdje,
na primjer u Stalag 16 ili 15.
Ubiješ li ga, Švabe će pobiti cijelu baraku.
Sve nas.
I što je onda činiti?
Tko je to? Ako ne želiš reći meni, što ne kažeš Hoffyu ili Osiguranju?
Da... Osiguranju.
Gdje li je samo Hoffy? Zašto nemamo nikakvih vijesti o Dunbaru?
Vratit će se on. Ne mogu ništa dokazati.
Idemo, momci. Nježno i polako.
Očarajte me.
Betty! Betty!
Betty!
- Mogu li vas zamoliti za ples, gospođice? - Naravno.
Uštipni me, dušo. Uštipni me, da se uvjerim da ne sanjam.
Hvala ti, dušo.
Je li ti itko ikad rekao da imaš najljepše noge na svijetu?
Nisu to samo tvoje noge. Lud sam i za tim tvojim nosićem.
Slatkim okruglim nosićem.
Hej, Živno! Živino!
Godinama sam već lud za tobom.
Vidio sam svaki tvoj film po šest puta.
Samo bih u sjedio u kinu i gledao te.
Ne bih čak ni otvorio vrećicu s kokicama.
Živino! Živino! Probudi se! Probudi se!
Betty! Betty!
Živino, to sam ja, Harry Shapiro!
Harry Shapiro!
Harry... Harry...
Prekini glazbu. Prekini glazbu! Prekini!
Voljno! Voljno! Netko neka pazi na vratima.
Slušajte! Esesovci su došli po Dunbara. Vode ga u Berlin.
- Imaju dokaz. Izgleda da mu je odzvonilo. - Ali, možda i nije.
Hoffy i ja smislili smo plan. Sve su se ostale barake složile.
Što kanite učiniti?
Blondie, dodaj tu dimnu bombu. Priveži je za Steveovu nogu.
Želim da svi izađete napolje. I stvorite veliko komešanje vani.
Ja ću pokupiti ljude iz ostalih baraka.
Misliš da ćete uspjeti oteti Dunbara esesovcima?
Pokušat ćemo. Duke, Price, Stosh, Harry,
okupite se kod sjevernog zahoda. Tamo ćete dobiti raspored.
A sad svi počnite napuštati baraku, jedan po jedan.
Polako, momci, polako. Lijepo se razmilite.
I ne zaboravite, premda su Švabe priglupi, ne znači da su glupi.
- Spremni? - Spremni.
OK, izlazite napolje.
Ne znam kakav vam je to plan, ali doima se luđački.
Možda je i luđački, ali i to je bolje nego mrtav Dunbar.
Mislim da si u pravu.
Što kažeš da je odem van i nečim zabavim Schulza?
- U redu. - Brinuo bih se za Seftona, a ne Schulza.
- Sjećate li me se? Cinkaroš. - Ovu nećeš otcinkati, stari.
Ne? Zar se ne bojite cinkaroša pustiti da sam luta po logoru?
Što misliš, koliko bi Švabe platili za ovakvu informaciju?
Ostat ćeš u baraci, i nećeš ni pisnuti!
OK, neka me netko čuva. Želim to.
Jer ako nešto pođe po krivu, ovog puta nećete imati krivca. Zar ne?
Da.
Dakle, tko će paziti na mene? Cookie? Ne, ne Cookie.
Zar se ne biste osjećali sigurnije da to bude Osiguranje?
- OK, Price, ti ćeš ga ostati čuvati. - Što ćemo sa Schultzom?
Mi ćemo se pobrinuti za Schulza. Idemo. I ti, Cookie.
Budi dobar dečko, Joey. I zasviraj nam nešto.
Što bi želio čuti, Price? "Doma, na imanju"?
Ili nešto od Wagnera?
Ili... jesi li za partiju bele?
Ne, ti ne igraš belu.
Ti igraš šah.
Nikad mi nisu bila dobro poznata pravila te igre.
Dakle, da vidimo.
Pješak se kreće ovako, a lovac ovako...
a kraljica se kreće ovako... u svim smjerovima, zar ne?
Što ne sjedneš i ne začepiš gubicu!
Lšao sam u školu s jednim Priceom. Bilo je to u Bostonu.
- A ti si iz Clevelanda, zar ne? - Da, ja sam iz Clevelenda.
Učinilo mi se da si to rekao. Da si iz Clevelanda.
- Bio si sa 36.-tom bombarderskom? - 35.
Dio 366. bombarderske eskadrile iz Chalvestona?
Zar me ti to ispituješ?
Samo se želim upoznati. Želio bih imati barem jednog prijatelja ovdje.
Ne trudi se. Nikad mi se nisi sviđao, niti ćeš.
To mnogi kažu i na kraju se vjenčaju,
i žive sretno na vijeke vjekova.
Pitam se što su naumili.
Gde je bio Dunbar? Švabe su izludile tražeći ga.
Skupili su nas, postavili dodatne strojnice i pažljivo nas pregledali.
Provjerili su naše pločice i ručice nam usporedili s datotekom.
Nitko osim Hoffya nije znao gdje se Dunbar skriva. A on nam nije htio reći.
Švabe su tražile ispod baraka, po krovovima,
čak i u komandantovoj kupaonici, no od Dunbara nije bilo ni traga.
Ubacili suzavac u barake,
u slučaju da se skriva pod krovom.
Potom su nas postrojili i natjerali da stojimo vani šest sati,
sve dok nije izašao von Scherbach i postavio nam ultimatum.
Rekao je da ako se Dunbar ne pojavi do sljedećeg jutra,
da će cijeli logor rastaviti na sastavne dijelove.
I da ga nije briga što ćemo ostatak života spavati u blatu.
Nije mogao shvatiti kako to netko može nestati,
a još uvijek biti u logoru. A Dunbar je još uvijek bio u logoru.
Itekako je bio.
Da se razumijemo. Ovo neće biti lako.
Ali nemamo izbora.
Jedan od nas će izvesti Dunbara noćas iz logora.
Onaj čiju pločicu izvučemo.
Nijemci ovo očekuju, pa su postavili dodatne straže.
Tko ne želi sudjelovati, neka istupi.
Dakle, svi smo za.
Svi osim Joeya, i zna se koga još.
U redu, tko će biti sretnik?
Prepusti to meni, Hoffy.
- Zar bi ti to učinio? - Ne, samo želim izvući pločicu.
OK, izvuci.
Recimo da je ovo moja pločica. Ja ću ga izvesti.
Nema dobrovoljaca. Svi u ovome sudjelujemo.
Izabrali ste me za šefa osiguranja. Uzmemo li u obzir razvoj stvari,
nisam se baš iskazao i želim to ispraviti. Tražim li previše?
Nitko od nas se baš nije iskazao.
Ipak, ovo je moja pločica. Imaš li kakvih primjedbi, Hoffy?
- Ima li kakvih primjedbi? - Ja ih nemam.
- Neka mu, ako baš hoće. - Tko smo mi da se prepiremo s junakom?
- Mogu li vam se ja pridružiti? - Trojica je previše.
Naročito kad se treba provući ispod bodljikave žice.
Daj kliješta za žicu.
- Je li civilna odjeća spremna? - Jest.
Počnite raditi na tajnim vratima.
Što kažeš, Hoffy? Dođem do rovova,
i potom krenem prema baraci 9?
Kreneš prema južnom zahodu.
- Zašto prema južnom zahodu? - Jer je on tamo. U cisterni.
Dobro skrovište.
Budemo li imali sreće, mogli bismo ujutro biti u Kremsu,
možda čak uhvatiti i teglenicu do Linza.
Kladim se u dvije kutije cigareta da Dunbar neće uopće izaći iz logora.
Zar ponovo počinješ s tim?
- Hoće li se netko kladiti? - Neka netko ubije to govno.
- Upozorili smo te. - Da, upozorili ste me.
Rekli ste da ćete prerezati grkljan cinkarošu.
Evo vam i noža...
...samo se pobrinite da je pravi grkljan. - Mi gledamo pravi grkljan.
Požurite s tim tajnim vratima. Zar želiš sve upropastiti?
Zar bi radije vidio Dunbara mrtvog, u blatu poput Manfredija i Jonsona?
Vraški sam se trudio da spriječim momke da te ne rastrgaju.
ProšIog puta sam bio u pravu, zar ne?
Hoćemo li stajati i slušati ga dok Nijemci ne otkriju gdje je Dunbar?
Oni znaju gdje je Dunbar.
- Kako to mogu znati? - Ti si im rekao, Hoffy.
- Tko im je rekao? - Ti si im rekao.
- Jesi li sišao s uma? - Nikad nisam bio pribraniji.
- Sprechen Sie Deutsch? - Ne, ja ne "Sprechen Sie Deutsch. "
Možda ipak jednu riječ? Kaputt?
- Jer si ti kaputt! - Pobrinte se za njega da mogu krenuti.
Do ureda Herr kommandanta i reći mu gdje je Dunbar?
Ubit ću te zbog ovoga!
Zašuti! Šef osiguranja? Stalno nekog provjerava.
A tko tebe provjerava? Veliki američki junače, iz Clevelanda, Ohio.
Prijavio se nakon Pearl Harboura. Kad je bio napad ili, možda, ne znaš?
7. prosinca 1941.
- Kad točno? - U šest sati uvečer. Upravo sam večerao.
Šest sati uvečer u Berlinu. U Clevelandu su tad ručali.
- Dosađujem li vam, momci? - Nastavi.
On je nacista. Price je nacista! Možda se zove Preissinger ili Preisshoffer.
Živio je on u Clevelandu, ali kad je izbio rat,
smjesta se vratio u očevinu, poput dobrog malog Folksdojčera.
Govorio je naš jezik.
Poslali su ga u špijunsku školu i pribavili mu lažne pločice.
On se samo pokušava izvući!
- Rekao je: "ušuti". - Čuo si što je rekao.
OK, Herr Preisshoffer, daj nam poštanski sandučić.
Što da ti dam?
Sandučić koji si uzeo s kreveta i stavio u ovaj džep.
Pokazat ću vam kako su to radili.
Dopisivali su se.
- Dopisivali? - Točno.
Ljubavne poruke koje su izmjenjivali naš šef osiguranja i von Scherbach,
a Schulz je glumio poštara.
A ovako su javljali da ima pošte.
Zavezali bi omču na žici. Zar je nikad niste primijetili?
Ovo je bio poštanski sandučić. Šuplja figura kraljice.
Preslatko.
Uručivali bi i podizali poštu kad smo se mi nalazili van barake,
kao, na primjer, na Appelu.
Kad je trebalo uručiti specijalnu pošiljku, inscenirali bi lažnu zračnu uzbunu,
da nas natjeraju napolje, kao na primjer sinoć.
Nije bilo ni aviona na vidiku. Ili je bilo, Price?
Stari, svi smo te krivo procijenili.
Zaboravi.
Što ćemo s njime?
Zar ne znate? Ja imam plan.
Daj mi to civilno odijelo.
Izgledat ću prilično glupo u ovome, dok jodlam prelazeći Alpe.
A sad mi daj ta kliješta za žicu.
- Povest ćeš Dunbara sa sobom? - Naravno!
Mama će sigurno dati neku nagradu. Recimo oko 10.000 dolara.
Rekao sam vam da nisam stručnjak za bježanje.
Ali, po prvi put, mislim da su šanse dobre, jer imamo mamac.
- Što je mamac? - Price!
Kad krenem, dajete mi točno 5 minuta da izvučem Dunbara iz te cisterne.
Potom izbacite Pricea napolje, i dignite što više buke.
Privući će sva svjetla sa švapskih stražarskih tornjeva.
To nam je jedina šansa da se probijemo.
Što kažeš na to, načelniče barake?
On je u pravu, Hoffy. Ili Price ili Dunbar.
On je ubio Jonsona i Manfredija, zar ne?
Radite s njim što vam volja.
Što je, Price?
Rekao si da želiš spasiti Dunbara. Evo ti prilike.
Doviđenja, Cookie. Možeš preuzeti robnu kuću, tj. Što je od nje ostalo.
Zbogom, Seftone.
Nećeš se valjda riješiti i onih Ruskinja?
Evo što trebaš učiniti. Nabavi 100 cigareta za švapske stražare.
I drugo, nabavi si novu facu.
Ne bi ni tebi nova škodila.
Uskladimo satove. Točno je 11 sati i 42 minute.
Provjereno.
I još nešto. Sretnem li vas ikad ijednog na cesti,
pretvarajte se da me ne poznajete.
Prestani jaukati. Navući ćeš strojnice na nas.
- Prestani, poručniče. - Noge su mi se... smrzle.
Bolje povrati tu plavokrvnu cirkulaciju,
jer brišemo iz ove smrdljive rupe,
za točno jednu minutu i 20 sekundi.
Seftone!
- Zar si očekivao bernardinca? - Nisam tebe!
- Hoćeš li malo konjaka? - Da.
Tko ne bi? Predlažem da pričekamo dok ne stignemo do Waldorf Astorije.
- OK. Ja plaćam piće. - Nećeš samo tako jeftino proći.
Kakve su nam šanse da zbrišemo odavde?
Znat ćemo za točno 40 sekundi.
Digni mu nogu.
U slučaju da su tvoji Kameraden nagluhi.
- 30 sekundi. Uspravite ga.
Prestani se tresti, Price. Neće biti oprosta.
Smiješno, zar ne? U vlastitoj Vaterland upucali te vlastiti Soldaten.
Dečko nema smisla za humor.
20 sekundi. Otvori poklopac.
Što je to s tobom, Osiguranje? Uvijek si bio tako miran.
Naročito kad si pustio Manfredija i Jonsona da krenu.
Osam sekundi, sedam, šest, pet, četiri...
...tri, dva, jedan. Sad!
To je signal!
- Krenimo, Chauncey. - Krenimo.
U redu, ljudi. Natrag u krevete. Kao da se ništa nije dogodilo.
Tko bi rekao? Ništarija je uspjela.
Zanima me zašto je to učinio.
Možda je jednostavno želio ukrasti naša kliješta za žicu.
Je li ti to ikad palo na pamet?